Редагування Як визволяли Володькову Дівицю
Матеріал з Енциклопедія Носівщини
Увага! Ви не авторизувалися на сайті. Ваша IP-адреса буде публічно видима, якщо Ви будете вносити будь-які редагування. Якщо Ви увійдете або створите обліковий запис, редагування будуть натомість пов'язані з Вашим іменем користувача, а ще у Вас з'являться інші переваги.
Редагування може бути скасовано. Будь ласка, перевірте порівняння нижче, щоб впевнитись, що це те, що ви хочете зробити, а потім збережіть зміни, щоб закінчити скасування редагування.
Поточна версія | Ваш текст | ||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Як визволяли Володькову Дівицю''' — стаття [[Сергій Тимошик|Сергія Тимошика]]. ''(В роботі)'' | '''Як визволяли Володькову Дівицю''' — стаття [[Сергій Тимошик|Сергія Тимошика]]. ''(В роботі)'' | ||
:''Джерело: {{Cite web | url = https://www.m.gorod.cn.ua/news_141759.html | title = Як визволяли Володькову Дівицю| publisher = | author = [[Сергій Тимошик]] | date = 14 вересня 2023 }}'' | :''Джерело: {{Cite web | url = https://www.m.gorod.cn.ua/news_141759.html | title = Як визволяли Володькову Дівицю| publisher = | author = [[Сергій Тимошик]] | date = 14 вересня 2023 }}'' | ||
− | До першої половини 1930-х років у Червонопартизанському (з 1928-1941 роки село | + | До першої половини 1930-х років у Червонопартизанському (з 1928-1941 роки село Володькова Дівиця носило назву Червонопартизанське; в 1941-1943 - Володькова Дівиця, 1943-1944 - знову Червонопартизанське, а з 1945 по 2016 – Червоні Партизани) діяло сім колгоспів, які у передвоєнні роки стали міцними господарствами. Тут вирощували високі врожаї зернових, картоплі. По 400 – 450 центнера цукрових буряків з гектару збирали колгоспниці. Успішно розвивалося тваринництво. У 1939 році на фермах налічувалося 330 голів великої рогатої худоби, 260 свиней, понад 800 овець, багато птиці. Протягом 1936 – 1940 років у колгоспах села збудовано понад 90 господарських приміщень – зерносховища, корівники, свинарники, майстерні тощо. На ланах працювали 21 трактор, 9 комбайнів. Підвищувався матеріальний добробут трудівників села. Багато колгоспників переселилися у нові будинки. |
[[Файл:У колгоспах села Червоні Партизани.jpg]] | [[Файл:У колгоспах села Червоні Партизани.jpg]] | ||
Рядок 75: | Рядок 75: | ||
У березні 1943 року партизани знищили групу нацистів, які охороняли залізницю на дільниці Ніжин–Бобровиця. Карателі й цього разу вчинили жорстоку розправу над жителями села. Дощенту спалили село [[Сулак]] і [[Коробчин хутір]] та куток [[Комарівка|Комарівку]] до [[Ляшева|Ляшеви]]. Тільки диво та велика вода врятували [[Карабановка|Карабановку]] та інші призалізничні кутки від покарання. Внаслідок березневої каральної операції загинуло понад 120 стариків, жінок і дітей. Головний привід для знищення населених пунктів – покарання цивільного населення за дії партизан. | У березні 1943 року партизани знищили групу нацистів, які охороняли залізницю на дільниці Ніжин–Бобровиця. Карателі й цього разу вчинили жорстоку розправу над жителями села. Дощенту спалили село [[Сулак]] і [[Коробчин хутір]] та куток [[Комарівка|Комарівку]] до [[Ляшева|Ляшеви]]. Тільки диво та велика вода врятували [[Карабановка|Карабановку]] та інші призалізничні кутки від покарання. Внаслідок березневої каральної операції загинуло понад 120 стариків, жінок і дітей. Головний привід для знищення населених пунктів – покарання цивільного населення за дії партизан. | ||
− | В кінці червня партизани отримали наказ підірвати бронепоїзд «Адольф Гітлер». За справу взявся ІІ полк з'єднання «За Батьківщину». На світанку [[7 липня]] на | + | В кінці червня партизани отримали наказ підірвати бронепоїзд «Адольф Гітлер». За справу взявся ІІ полк з'єднання «За Батьківщину». На світанку [[7 липня]] на 118 кілометрі залізниці Київ – Ніжин, у районі села після вибуху бронепоїзд пішов під укіс. Цього разу, зважаючи на загальну фронтову ситуацію, минулося без каральної відповіді. |
[[Файл:Знищений бронепоїзд та пам'ятний знак.jpg]] | [[Файл:Знищений бронепоїзд та пам'ятний знак.jpg]] | ||
Рядок 98: | Рядок 98: | ||
Жителі села внесли у фонд червоної армії 500 тисяч карбованців. В кінці вересня 1943 року почала роботу лікарня, школа. | Жителі села внесли у фонд червоної армії 500 тисяч карбованців. В кінці вересня 1943 року почала роботу лікарня, школа. | ||
− | |||
− | + | ||
+ | Приміщення школи 1943 рік | ||
В 1944 році відкрився клуб. В умовах великих труднощів з першого ж дня визволення жителі села почали відбудову зруйнованого господарства адже 631 двір був спалений. | В 1944 році відкрився клуб. В умовах великих труднощів з першого ж дня визволення жителі села почали відбудову зруйнованого господарства адже 631 двір був спалений. | ||
Рядок 144: | Рядок 144: | ||
− | |||
− | + | ||
+ | Західна стіна початкової школи | ||
Війна закінчується тоді, коли похований останній солдат. Для Володькової Дівиці початок і закінчення нациської окупації дивним чином збігся в циклічному часі, практично день-у-день з різницею в два роки, назавжди увійшовши в історію села та життя його мешканців однією із знаменних дат. | Війна закінчується тоді, коли похований останній солдат. Для Володькової Дівиці початок і закінчення нациської окупації дивним чином збігся в циклічному часі, практично день-у-день з різницею в два роки, назавжди увійшовши в історію села та життя його мешканців однією із знаменних дат. |